Kapitán vzal reprák a hodil ho přes palubu…
Australská DJka s partou kamarádů si pronajala v Chorvatsku turistickou loď. Hned první den plavby sebral kapitán rozjuchané partě reprák a hodil ho přes palubu.
Souhlasím s tím, že smetí se nemá házet přes palubu. Jinak za neznámým kapitánem stojím. Být u kormidla celý den a poslouchat běsnící hluky valící se z reproduktoru, je na nervy. Kdo si to zkusil, asi ví, o čem mluvím.
Mnohokrát jsem zažil na lodi situaci, kdy posádka postavila nařachaný hlučný soudek do kokpitu vedle kormidla a šla se opalovat na příď. Nebo hrát karty do podpalubí. Naše loď pak na míle kolem připomínala rozjuchaný kolotoč. Stejně tak jsem mnohokrát zažil situaci, kdy hluk z jiné lodi otravoval život mnoha jachtám kotvícím v zátoce kolem. Odjedou z ruchu velkoměsta, aby si hluk přivezli s sebou na moře. Nerozumím…
Říká se, že svoboda jednotlivce končí tam, kde začíná svoboda druhých. Hluk na palubě do této kategorie patří. Kapitán tímto krokem jasně vyjádřil svůj vztah k hlučné hudbě. Po zbytek týdne se již podle našich informací držela parta milovníků nervydrásajícího hluku v rozumných mezích.